… psykolog och programledare för den nya serien Känsligt läge i Sveriges Radio P1, som tar upp känsliga lägen på våra arbetsplatser. Har du erfarenhet av känsliga lägen för egen del?
– Ja, allt från utfrysning av kolleger till gränslösa chefer och en del moraliska dilemman. Brist på teman är programseriens minsta problem, säger Per Naroskin.
![](http://psykologtidningen.se/wp-content/uploads/2015/04/Per-Naroskin.jpg)
Foto: Hjalmar Kyla
Varför ett program om känsliga lägen på arbetsplatsen?
– Ett känsligt läge är en intressant utgångspunkt därför att det handlar om en situation som kan utvecklas i olika riktningar, både bra och dåliga. Det är inte så många program som handlar specifikt om jobbet just nu, trots att det har en så central betydelse i våra liv och är en mötesplats för människor från olika håll som ska bemästra komplexa sociala relationer. Avsikten är mer att på ett lite personligt vis bjuda på lite nya infallsvinklar på situationer man kan känna igen och att reflektera vidare kring dem.
Har tröskeln för vad som kan betecknas som känsliga lägen på våra arbetsplatser förändrats?
– Ja, det är många och snabba förändringar i arbetslivet nu. Med en kärvare arbetsmarknad är det fler som inte kommer in och andra som blir kvar på jobb där de egentligen inte trivs eller utvecklas eftersom de inte vågar ta risken att byta. Sådant påverkar förstås läget på jobbet. Kortare anställningstider, projektanställningar och andra ändrade villkor förändrar också förutsättningarna. Vi ska jobba längre, vilket leder till högre krav på samarbete över generationsgränserna. Vi har höga krav på oss att vara förändringsbenägna och ska anpassa oss till teknisk utveckling som också ändrar spelreglerna och definitionerna av arbetets innehåll.
I det första programmet berättade Ylva om hur hon bestämde sig för att inte sitta kvar hela arbetstiden utan lämna jobbet för dagen då hon var klar med sitt arbete. Hur blev programmet, tycker du, och vilka reaktioner har ni fått?
– Av de många reaktionerna att döma är detta med fri eller bunden arbetstid en fråga som berör många. Sedan hade jag gärna velat ha hunnit få med mer om övervakning av medarbetare, alltså motsatsen till den möjliga friheten. Tjugofem minuter går fort och vi hann bara nämna det som hastigast.
TEXT
Peter Örn